Abraham Lincoln | |
![]() | |
Tid i befattningen 4 mars 1861–15 april 1865 | |
Vicepresident | Hannibal Hamlin (1861–1865) Andrew Johnson (1865) |
---|---|
Företrädare | James Buchanan |
Efterträdare | Andrew Johnson |
Ledamot av USA:s representanthus från Illinois 7:e distrikt
| |
Tid i befattningen 4 mars 1847–4 mars 1849 | |
Företrädare | John Henry |
Efterträdare | Thomas L. Harris |
Ledamot av Illinois representanthus
| |
Tid i befattningen 1 december 1834–1842 | |
Född | 12 februari 1809![]() |
Död | 15 april 1865 (56 år)![]() |
Gravplats | Lincoln's Tomb, Oak Ridge Cemetery Springfield, Illinois |
Nationalitet | Amerikan |
Politiskt parti | Whigpartiet (1834–1854) Republikanska partiet (1854–1865) National Union Party (1864–1865) |
Yrke | Advokat Politiker |
Maka | Mary Todd Lincoln (1842–1865) |
Barn | Robert Todd Lincoln Edward Baker Lincoln Willie Lincoln Tad Lincoln |
Namnteckning | ![]() |
Militärtjänst | |
Försvarsgren | Illinois Militia |
Tjänstetid | 3 månader (21 april 1832 – 10 juli 1832) |
Grad |
Tog avsked från sin kommendering och tog åter värvning som menig. |
Slag/Krig | Black Hawk-kriget |
Abraham "Abe" Lincoln, född 12 februari 1809 i Hardin County (i nuvarande Hodgenville i LaRue County) i Kentucky, död 15 april 1865 i Washington D.C. (mördad), var en amerikansk advokat och republikansk politiker, främst känd som USA:s president åren 1861–1865.
Lincoln blev USA:s förste republikanska president och ledde nordsidan under amerikanska inbördeskriget innan han mördades av en politisk motståndare i samband med ett teaterbesök i huvudstaden.
Född i en timmerkoja i Kentucky och som son till jordbrukare arbetade han, helt självlärd, som advokat från 1837 i Springfield i Illinois. Han var också ledamot av Illinois generalförsamling åren 1832–1842, och blev känd som Honest Abe (ärlige Abe). Lincoln tog sig vidare inom politiken upp på nationell nivå som ledamot av representanthuset åren 1847–1849. Han anslöt sig därpå till det nybildade republikanska partiet 1856 och valdes sedan till partiets första president i presidentvalet 1860. Lincoln fick knappt 40 procent av rösterna och 180 elektorsröster, vilket var en majoritet i ett sällsynt val för USA där tre andra kandidater delade ganska lika på resten av rösterna.
Lincoln kom att spela en betydelsefull roll under det Amerikanska inbördeskriget. Som oerfaren statsman gjorde han till en början många misstag. Detta, i samband med handlingsförlamningen hos hans företrädare, James Buchanan, ledde till en splittring av landet, som han försökte kanalisera som självständighetsstrider. Lincoln vägrade att gå med på den nybildade Konfederationens krav på evakuering av den federala garnisonen i Fort Sumter i Charleston i South Carolina, vilket ledde till de första fientligheterna av det som skulle utvecklas till ett fullskaligt inbördeskrig.
Lincoln är känd för emancipationsproklamationen 1863, vilken frigjorde slavarna i de delar av Södern som inte kontrollerades av den federala armén (slaveriet fortsatte till 1865 i de delstater och områden som kontrollerades av sydsidan). Emancipationsförklaringen föregick det trettonde tillägget till USA:s konstitution två år senare, som slutligen gjorde slaveri olagligt i unionen. Han är även känd för det tal han höll efter slaget vid Gettysburg, (Gettysburgtalet).
Långfredagen den 14 april 1865 satt Lincoln på Fordteatern i Washington D.C. och såg pjäsen Our American Cousin då John Wilkes Booth klockan 22.13 smög in i presidentens loge och sköt en kula mot Lincolns bakhuvud. Lincoln fördes till ett närliggande hus (Petersen House), där han avled efter nio timmars medvetslöshet. Mordet ägde rum fem dagar efter freden i inbördeskriget och general Robert E. Lees kapitulation.