Alexander Seton, född 10 december 1768 i Preston, Skottland, död 1 oktober 1828 i Stockholm, var en skotsksvensk fornforskare.
Alexander Seton var son till juris doktorn Alexander Baron, adopterad Seton. Alexander Seton kom till Sverige på 1780-talet men återvände 1794 till Storbritannien, där han långa tider hölls inspärrad som förment sinnessjuk. Efter att 1825 ha återvänt till Sverige blev Seton 1827 på grund av sina stora antikvariska intressen korresponderande ledamot av Vitterhetsakademien. Under åren i Storbritannien sysselsatte han sig med självstudier, skrev dikter (Poems, upon various Subjects and on various Occasions, 1826-1827) och företog antikvariska studier främst i runologiskt syfte. I Sverige ägnade han sig åt ett intensivt studium av fornlämningar, samlade fornsaker och företog arkeologiska utgrävningar, främst på Björkö i Mälaren 1825–1827, varigenom han blev en föregångsman för Birkaforskningen. Han åtog sig att bekosta Johan Gustaf Liljegrens utgivande av Svenskt diplomatarium men avled innan första delen utkom.