Arab-israeliska-konflikten الصراع العربي الإسرائيلي הסכסוך הישראלי-ערבי | |||||
---|---|---|---|---|---|
![]() De viktigaste parterna i den arabisk-israeliska konflikten. | |||||
| |||||
Stridande | |||||
![]() Machalfrivilliga ![]() ![]() Falangistpartiet (1978–1982) Fria libanesiska staten (1978–1984) ![]() Stöd från:
![]() |
![]()
Stöd från:
| ||||
Befälhavare och ledare | |||||
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() Moshe Dayan (1948–1979) Saad Haddad (1978–1984) Antoine Lahad (1984–2000) ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||
Förluster | |||||
≈ 22 570 militära dödsfall[2] ≈ 1 723 civila dödsfall[3] ≈ 1 050 SLA-miliser[4] |
91 105 arabiska dödsfall (totalt)[5] | ||||
74 000 militära dödsfall 18 000 civila dödsfall (1945–1995)[6] |
Arab-israeliska-konflikten (arabiska: الصراع العربي الإسرائيلي, hebreiska: הסכסוך הישראלי-ערבי) är en serie av konflikter och dispyter i Mellanöstern mellan ett flertal av de så kallade arabiska staterna i Arabförbundet och Israel, vilken har pågått sedan 1948. I centrum för konflikten står staten Israels bildande (1948) och den dithörande Israel–Palestina-konflikten. Konflikten har orsakat flera krig i området, och påverkar mellanstatliga relationer i hela världen.
Även staten Iran räknas som part i Mellanösternkonflikten vid sidan om arabstaterna efter Irans islamiska revolution 1979.[7]
Till de krig som Mellanösternkonflikten lett till hör 1948 års arabisk-israeliska krig, Israel–Libanon-konflikten och dithörande krig, Sexdagarskriget och Jom kippur-kriget. Arabvärlden har även utfärdat en bojkott mot Israel, och släpper inte in människor med israeliska pass eller (i många fall) israeliska passtämplar i sina länder. Krigen har lett till att Mellanösternkonflikten har börjat handla om mer än staten Israels existens eller den palestinska flyktingssituationen i arabiska länder, utan även bland annat om områden som Israel erövrat vid krigen. Under Kalla kriget kännetecknades konflikten till en del av den ideologiskt betingade motsättningen mellan USA och Sovjetunionen.
Strategic Foresight Group(en), en tankesmedja grundad 2002 i Indien, har för flera konflikter beräknat en alternativkostnad ("opportunity cost") där man för en tidsperiod jämför verklig utveckling av BNP med en uppskattning av möjlig BNP-utveckling vid fredliga förhållanden.
Med vissa antaganden anger man den totala alternativkostnaden för perioden 1991 till 2010 för länderna i Mellanöstern till $ 13 500 miljarder, varav Israels andel är drygt $ 1 000 miljarder, Irak cirka $ 2 300 miljarder och Saudiarabien till cirka $ 4 500 miljarder, allt angivet i dollarkurs för 2006.[8]
Den mänskliga förlusten på grund av konflikten beräknas till 92 000 liv (74 000 militärer och 18 000 civila under åren 1945–1995)[9]