Arier (persiska: آریایی āriāyi) är ett etnokulturellt begrepp med olika definitioner. Ordet arier kommer från indoiranska - föregångaren till fornpersiska, avestiska och sanskrit och betyder ”ädel, ärorik”.[1] Ordet ädel kan syfta på ett nobelt härskarskikt. Det finns en teori att "arierna" uppehöll sig en tid i Baktrien i Centralasien, delades sig omkring 2000 f.Kr. i en iransk och en indoiransk gren. Iranierna slog sig ned i norra och västra Iran, medan indoiranierna omkring 1500 f.Kr. invandrade till norra Indien, där de flesta män idag bär på Y-DNA R1a som även finns hos andra grupper i Eurasien.[2] Detta betyder att dessa grupper tillhörde proto-indoeuropier som bodde på den ryska stäppen, där de var nomadiska herdar i Jamnakulturen.
Arierna talade det indoiranska urspråket, ett satemspråk. Ariernas närmaste ättlingar idag är de olika grupper i Iran, Afghanistan, Pakistan, Tadzjikistan, Kurdistan, Ossetien, och i norra Indien samt i Chitralområdet som talar indoiranska språk.[3][4]
I västerländsk raslära under 1800- och 1900-talet användes begreppet arier för en indoeuropeisk människoras med ljus hy.[5]