Romarriket | |
![]() Romarrikets statsskick och förvaltning | |
Historiska perioder | |
Roms kungatid 753–509 f.Kr. Romerska republiken | |
Ordinära magistrater | |
Konsul (Rom) Praetor Prokonsul Propraetor |
Edil Kvestor Tribun Censor Curator |
Extraordinära magistrater | |
Diktator Magister Equitum |
Ståthållare triumviri Decemvir |
Ämbeten, titlar och hederstitlar | |
Kejsare | |
Legatus Dux Officium Prefekt Praetorianprefekt Vicarius Vigintisexviri Liktor Magister militum Imperator |
Princeps senatus Pontifex maximus Tetrark Augustus Augusta Africanus Caesar Dekurion Dominus Domina |
Institutioner och juridik | |
Romerska senaten Cursus honorum Romerska folkförsamlingen |
Romersk rätt Romerskt medborgarskap Imperium Auktoritet Kollegialitet |
Caesar är en titel av kejserlig karaktär som användes i Romarriket. Den härstammar från den romerske diktatorn Julius Caesars cognomen, som övertogs av hans adoptivson Augustus och sedan av andra manliga medlemmar av den julisk-claudiska ätten. I samband med Galbas regeringstid år 68/69 förändrades dess betydelse från att vara ett familjenamn för släkten Julius till att ingå i kejsarens officiella titulatur.[1] När Hadrianus adopterade Lucius Aelius fick denne titeln caesar, som därefter kom att ges till tilltänkta efterträdare, medan de regerande kejsarna titulerades augustus.[2]
Senare kom titeln att utvecklas till kejsare och tsar och användas även för härskare över andra riken.[1]