Den protestantiska etiken och kapitalismens anda | |
![]() | |
Författare | Max Weber |
---|---|
Originaltitel | Die protestantische Ethik und der Geist des Kapitalismus |
Originalspråk | Tyska |
Översättare | Agne Lundquist |
Utgivningsår | 1904–1905 |
Utmärkelser | International Sociological Association Books of the Century |
Den här artikeln har källhänvisningar, men eftersom det saknas fotnoter är det svårt att avgöra vilken uppgift som är hämtad var. (2021-06) Hjälp gärna till med att redigera artikeln, eller diskutera saken på diskussionssidan. |
Den protestantiska etiken och kapitalismens anda (tysk originaltitel: Die protestantische Ethik und der Geist des Kapitalismus) är en bok av den tyske sociologen Max Weber, utgiven 1904–1905. Den handlar om protestantismens betydelse för kapitalismens utveckling.
I boken undersöker Weber varför kapitalismen utvecklades just i Västerlandet och inte någon annanstans. Sedan romarrikets fall på 400-talet hade det funnits flera civilisationer i världen som var mer framstående än den i Europa. Weber menar att den ekonomiska utvecklingen i Västerlandet rymmer en unik attityd till ackumulation av rikedom, nämligen en stark drivkraft att samla ihop en stor personlig rikedom, utan att de rikedomarna används till egen lyx och flärd, vilket han kallar kapitalismens (kalvinismens) anda. Kärnan i Webers teori är att attityderna i kapitalismens anda hade sitt ursprung i religionen.[1] De tidiga kapitalisterna var nämligen ofta kalvinister.
Enligt kalvinismens predestinationslära finns det vissa individer som är förutbestämda att komma till himmelriket efter döden. Genom den ångest denna föreställning gav, hade det uppstått en idé om att det på förhand gick att avgöra vem som tillhörde de utvaldas skara och skulle få komma till himmelen. Att till exempel lyckas ansamla sig en väldig mängd pengar, var således ett tecken på att man var utvald av Gud, vilket gav kalvinisterna en väldig drivkraft att sträva efter ekonomisk framgång. Samtidigt som man också ansåg att lyx var något ont, vilket självfallet underlättade. Det är ur detta förhållningssätt som kapitalismens anda härstammar, enligt Weber.[1]
Här argumenterar Weber för att reformationen betingades av samhällsförändringar i riktning mot en kapitalistisk ekonomi, där den Romersk-katolska kyrkan inte förmått att bereda väg för nödvändiga sociala förändringar.[källa behövs]