Den Swenska Psalm-Boken Af Konungen Gillad och Stadfästad År 1819 | |
![]() Exemplar av 1819 års psalmbok, tryckt 1819 och bundet i ett så kallat fästmansband. | |
Författare | J.O. Wallin, F.M. Franzén, E.G. Geijer, Johan Åström, Arvid August Afzelius m.fl. |
---|---|
Originalspråk | svenska |
Genre | psalmbok |
Utgivningsår | 1819 |
Del i serie | |
Ingår i serie | Den svenska psalmboken |
Föregås av | 1695 års psalmbok |
Efterföljs av | Nya psalmer 1921 |
Den svenska psalmboken – av Konungen gillad och stadfäst(ad) år 1819, även kallad 1819 års psalmbok och den wallinska psalmboken, användes i Sverige från år 1819 till år 1937 (med Haeffners koralbok), och innehöll 500 psalmer.
Psalmboken blev ”av konungen gillad och stadfäst” den 29 januari 1819[1], men har inte genom ett gemensamt beslut samtidigt införts till uteslutande bruk för hela riket. Den antogs successivt av varje församling i Svenska kyrkan genom eget beslut på kyrkostämma. Från och med 1921 användes den tillsammans med ett tillägg, kallat Nya psalmer, där bland annat några av Lina Sandells psalmer kom med.
Den wallinska psalmboken var i så måtto en mans verk, som över hälften av psalmerna var skrivna eller bearbetade av Johan Olof Wallin (1779–1839), men även andra stora diktare som Frans Michael Franzén (1772–1847) och Erik Gustaf Geijer (1783–1847) var engagerade. Bland andra deltagare med en mängd psalmer märks kyrkoherden Johan Åström (1767–1844) och professorn Samuel Ödmann (1750–1829). Tre psalmer (0,6%) var skrivna av kvinnor.
I andra psalm- och sångsamlingar förekom under perioden ett urval ur 1819 års psalmbok, ibland med endast vissa verser medtagna, som till exempel i Sionstoner (1889) och Stockholms söndagsskolförenings sångbok (1882).