Dressin, historiskt även springmaskin och löpmaskin (av tyska: Laufmaschine),[1] var den första tvåhjulingen (bicykeln) som kom till praktisk användning.[2][3][4] Den uppfanns 1817 av den tyske ämbetsmannen och baronen Karl Drais, som tjänstgjorde hos storhertig Karl av Baden i Tyskland. Den fick av Drais benämningen "Laufmaschine", men kom allmänt att kallas "dressin" efter Drais namn. Karl Drais patenterade sin konstruktion 1818, och den blev den första styrbara tvåhjulingen, som framdrevs av en mänsklig ryttare.
Det synes som om Drais intresse för att konstruera en maskin som alternativ till hästar hade att göra med att många hästar svälte till döds på grund av missväxten 1816, det så kallade året utan sommar, vilket följde "året utan sommar" efter 1815 års utbrott av vulkanen Tambora i Indonesien.[5]
Karl Drais första dokumenterade cykelritt skedde den 12 juni 1817 och var en 13 kilometer lång färd från Mannheim på mindre än en timme.[6]
Löpmaskinen var så gott som helt byggd i trä och vägde 22 kg. Den hade bussningar i mässing inuti hjullagren av stål, stålskodda hjul och en broms på bakhjulet. Konstruktionen byggdes och användes i flera tusen kopior i Västeuropa och Nordamerika. Dess popularitet dog dock ganska snart ut, men enstaka fordon kunde fortfarande ses på gatorna i Paris vid mitten av 1860-talet.[7]