![]() Modell till staty över Engelbrekt, ledargestalt under upproret | |
Plats | Startade i Dalarna och Bergslagen och spred sig över hela Svealand och Götaland |
---|---|
Datum | 1434–1436 |
Karaktär | Protester, belägringar av borgar och städer. |
Part I | Kung Erik av Pommern och Kalmarunionen |
Part II | Folket i Bergslagen, dalkarlar, stormän i Vadstena |
Ledare II | Frälsemannen Engelbrekt Engelbrektsson, väpnaren Herman Berman, Guse Nilsson (båt), Erik Puke |
Syfte | Att få kung Erik av Pommern att styra Sverige i enlighet med sin kungaförsäkran, att kungen och rådet skulle komma överens om skatterna och att ämbetena marsk och drots skulle återinföras. Sänkta skatter för bönderna och rättslig prövning av fogdarnas påstådda övergrepp |
Resultat | Karl Knutsson (Bonde) utnämndes till marsk och Krister Nilsson (Vasa) till drots. Kung Erik av Pommern avsattes, Engelbrekt valdes till rikshövitsman. Kalmarunionens upplösning inleddes |
Engelbrektsupproret var ett medeltida uppror i Sverige, som varade 1434–1436. Upproret riktade sig emot Erik av Pommern, då kung över Kalmarunionen, och leddes av frälsemannen Engelbrekt Engelbrektsson.
Upproret, med centrum i Dalarna och Bergslagen, spred sig över hela Svealand och Götaland. Upproret ledde till att Engelbrekt valdes till rikshövitsman, kung Erik av Pommerns avsättande, och inledde Kalmarunionens upplösning.