Esperanto | |
Esperanto | |
Antal talare | Modersmål: beräknat från 1000 till flera tusen (2016)[1][2] Andraspråk: beräknat från 63,000[3] till två miljoner[4] |
---|---|
Status | världsspråk |
Språkfamilj | Internationellt hjälpspråk
|
Officiell status | |
Språkmyndighet | Akademio de Esperanto |
Språkkoder | |
ISO 639‐1 | eo |
ISO 639‐2 | epo |
ISO 639‐3 | epo |
SIL | ESP |
![]() |
Esperanto är ett planspråk som konstruerats för att fungera som internationellt hjälpspråk. Av de förslag till internationellt hjälpspråk som framlagts är esperanto det mest spridda.
Språkets namn kommer från en pseudonym, Doktoro Esperanto, det vill säga "en doktor som hoppas", som den polske upphovsmannen dr L.L. Zamenhof använde när han publicerade sitt förslag till internationellt språk år 1887. Zamenhofs syfte med esperanto var att det skulle fungera som andraspråk för alla människor och leda till ökad förståelse och minskad risk för krig och konflikter mellan olika länder och folk. Esperanto har inte antagits officiellt av någon stat. Det används dock som arbetsspråk för flera internationella föreningar och organisationer och används även av människor från olika delar av världen för mellanfolklig kommunikation.