Den här artikeln behöver källhänvisningar för att kunna verifieras. (2019-12) Åtgärda genom att lägga till pålitliga källor (gärna som fotnoter). Uppgifter utan källhänvisning kan ifrågasättas och tas bort utan att det behöver diskuteras på diskussionssidan. |
Franska revolutionskrigen | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
| |||||||||
Stridande | |||||||||
Tysk-romerska riket[A 1] Preussen[A 2] Storbritannien[A 3] Ryssland[A 4] Franska rojalister Spanien[A 5] Portugal Sardinien Neapel Andra italienska stater[A 6] Osmanska riket Republiken Förenade Nederländerna[A 7] USA[A 8] |
Franska republiken Franska satellitstater | ||||||||
Befälhavare och ledare | |||||||||
Ärkehertig Karl Michael von Melas |
Napoleon Bonaparte Charles Pichegru | ||||||||
|
Franska revolutionskrigen, ibland endast revolutionskrigen, var de krig som den efter franska revolutionen nyblivna Franska republiken förde mot monarkierna Storbritannien, Österrike, Preussen, Spanien, Ryssland och Sardinien i olika konstellationer. Det varade från krigsutbrottet mellan den franska revolutionsregeringen och Österrike 1792 till freden i Amiens 1802. Det delas vanligen in i första koalitionskriget 1792–1797 och andra koalitionskriget 1798–1801, om än Frankrike låg i krig med Storbritannien kontinuerligt från 1793 till 1802.
Kriget utmärktes av den franska revolutionära ivern, nya militära uppfinningar och fälttåg i sällan tidigare skådade proportioner i och med användandet av moderna värnpliktsarméer.
Benämningen franska revolutionskrigen innefattar stundom även de påföljande Napoleonkrigen.