Katarina II | |
---|---|
![]() | |
Katarina II på ett porträtt från cirka 1770, målat av Alexander Roslin. | |
Regeringstid | 28 juni 1762– 17 november 1796 34 år och 131 dagar |
Kröning | 12 september 1762 |
Företrädare | Peter III |
Efterträdare | Paul I |
Gemål | Karl Peter Ulrik av Holstein-Gottorp |
Barn | Paul, Anna, Aleksej Grigorjevitj Bobrinskij |
Ätt | Romanov |
Föräldrar | Kristian August av Anhalt-Zerbst och Johanna Elisabet av Holstein-Gottorp |
Född | 21 april 1729 Stettin |
Död | 17 november 1796 (67 år) Sankt Petersburg |
Begravd | Peter-Paulkatedralen i Sankt Petersburg |
![]() |
Katarina II (ryska: Екaтeринa Алексе́евна/Jekaterina Aleksejevna), ofta Katarina den stora, född 21 april 1729 som Sophie Friederike Auguste av Anhalt-Zerbst, död 6 november 1796 (g.s.), var regerande rysk kejsarinna (tsaritsa) från 1762. Hon var dotter till Kristian August av Anhalt-Zerbst och Johanna Elisabet av Holstein-Gottorp, systerdotter till Adolf Fredrik av Sverige och således kusin till Gustav III och Karl XIII.
Hon förmäldes 1745 med den ryske tronföljaren Karl Peter Ulrik av Holstein-Gottorp, sedermera tsar Peter III av Ryssland, vilken hon i en palatskupp så småningom avsatte för att själv bli regent. I början av sin tid vid makten förde hon en liberal politik inspirerad av upplysningen. Under hennes regeringstid expanderade Kejsardömet Ryssland kraftigt på bekostnad av Polen och Osmanska riket.
Katarina blev redan under sin levnadstid känd för att ha haft en rad älskare, alla yngre män som tack vare relationen med Rysslands tsaritsa också fick politiskt inflytande. Den mest kända av dessa är Grigorij Potemkin.