Kroniskt obstruktiv lungsjukdom (KOL) | |
Latin: morbus chronicus pulmonum obstructivus | |
Klassifikation och externa resurser | |
---|---|
ICD-10 | J40-J44, J47 |
ICD-9 | 490–492, 494–496 |
OMIM | 606963 |
DiseasesDB | 2672 |
Medlineplus | 000091 |
eMedicine | med/373 emerg/99 |
MeSH | C08.381.495.389 svensk C08.381.495.389 engelsk |
Kroniskt obstruktiv lungsjukdom (KOL) är en lungsjukdom som karakteriseras av försämrat flöde (obstruktion) i luftvägarna.[1] Obstruktionen orsakas av en kombination av inflammation i luftvägarna (bronkiolit) och förstörd lungvävnad (lungemfysem), där respektive komponent är olika framträdande hos olika personer. Dessa och andra associerade sjukliga förändringar försämrar lungfunktionen och lungornas syreupptagningsförmåga. Sjukdomen orsakas i de flesta fall av inandning av skadliga gaser och partiklar, vanligast genom rökning. I vissa fall påverkar genetiska faktorer risken att drabbas av KOL, till exempel vid alfa-1-antitrypsinbrist.
Vanliga symptom på KOL är andfåddhet och hosta (ofta slemmig) liksom pipande eller väsande andning. Besvären kommer i regel långsamt smygande och tilltar över tid. Vid svår KOL förekommer handikappande andfåddhet och syrebrist i vila.
Luftvägsinfektioner är vanligt, och kan leda till akuta försämringsepisoder (KOL-exacerbationer).