Larsa var en forntida stad i södra Mesopotamien sydost om Uruk. Platsen heter nu Tall Sankarah och ligger i södra Irak. Larsa började sin historia under sumerisk tid, ca 2600 f.Kr. och staden levde fram till den seleukidiska perioden, ca 200 f.Kr.[1] Under gammalbabylonisk tid, ca 2000–1800 f.Kr. var Larsa och grannstaden Isin de ledande staterna i Mesopotamien. Under kung Rim-Sins regering erövrade Hammurabi, kung av Babylon, Larsa som då blev en del av Babylonien[1][2]
Utgrävningar har koncentrerats kring palatsområdet och det stora templet åt solguden Shamash, som var Larsas stadsgud. Templet restaurerades av kung Nabonidus ca 550 f.Kr.[1]