Palestinska flyktingar 1948. Källa: Framsidan av boken "The Birth of the Palestinian Refugee Problem" av Benny Morris, Cambridge University Press 1989.
Nakba (arabiska: النكبة, "katastrofen") var den etniska rensningen av palestinier i Palestinamandatet under 1948 års arabisk-israeliska kriget genom deras våldsamma förflyttning och fördrivande av mark, egendom och tillhörigheter, tillsammans med förstörelsen av deras samhälle, kultur, identitet, politiska rättigheter och nationella ambitioner.[1] Termen används också för att beskriva Israels pågående förföljelse och fördrivning av palestinier.[2] Som helhet täcker det splittringen av det palestinska samhället och det långvariga förkastandet av rätten att återvända för palestinska flyktingar och deras ättlingar.[3][4]
^Khalidi, Rashid I. (1992). ”Observations on the Right of Return”. Journal of Palestine Studies 21 (2). doi:10.2307/2537217. ”Only by understanding the centrality of the catastrophe of politicide and expulsion that befell the Palestinian people – al-nakba in Arabic – is it possible to understand the Palestinians' sense of the right of return”.