Nicolas Sarkozy | |
![]() Sarkozy, 2022.
| |
Tid i befattningen 16 maj 2007–15 maj 2012 | |
Premiärminister | François Fillon |
---|---|
Företrädare | Jacques Chirac |
Efterträdare | François Hollande |
Tid i befattningen 16 maj 2007–15 maj 2012 tillsammans med Joan Enric Vives Sicília | |
Företrädare | Jacques Chirac |
Efterträdare | François Hollande |
Född | 28 januari 1955![]() |
Politiskt parti | UMP (2002–) RPR (1976–2002) |
Alma mater | Université Paris Nanterre (LL.M., DEA) Sciences Po |
Yrke | Advokat |
Maka | Marie-Dominique Culioli (g. 1982–1996; skilda) Cécilia Ciganer-Albéniz (g. 1996–2007; skilda) Carla Bruni (g. 2008– ) |
Namnteckning | ![]() |
Nicolas Sarkozy [niko'la saʁko'zi] (uttal ), född Nicolas Paul Stéphane Sárközy de Nagy-Bócsa den 28 januari 1955 i Paris, är en fransk advokat och republikansk politiker. Han var Frankrikes president åren 2007–2012. Han var ledare för det konservativa partiet UMP åren 2004–2012, vars kandidat han även var då han vann presidentvalet 2007 samt när han förlorade presidentvalet 2012. Som president var Sarkozy även furste av Andorra.
Sarkozy representerade en marknadsliberal linje, men ändå med starka protektionistiska inslag. Han ville begränsa invandringen till att omfatta främst utbildade invandrare. Därtill hade han ambitionen att skärpa straffen för ungdomsbrottslingar. Under Parisupploppen 2005 erhöll Sarkozy, som då var inrikesminister, viss uppmärksamhet när han beskrev de aktuella upprorsmakarna som ”slödder” (racailles på franska).[1]
I presidentvalet 2012 förlorade Sarkozy mot socialistiska partiets kandidat François Hollande. Efter att ha lämnat posten som president meddelade Sarkozy att han lämnade den politiska karriären.[2] År 2014 återvände han till politiken med sikte på presidentvalet 2017, men lyckades inte vinna primärvalet i november 2016 utan kom på tredjeplats.[3] Som tidigare president innehar Sarkozy de jure medlemskap i Franska författningsrådet (Conseil constitutionnel).