Preklusion (av latin, precludere = i förväg stänga, avskära, förhindra) [1] är ett juridiskt begrepp som innebär att ett rättsförhållande fastställs en gång för alla.
Ett annat exempel är när en domstol antingen upphäver en fordran eller omvandlar den till en exekutionstitel som aldrig preskriberas. Tillkommande händelser som enligt det ursprungliga avtalet hade påverkat skulden så storlek spelar ingen roll, utan det är det som står i exekutionstitel nu som gäller.
Preklusion innebär bl.a. att en fordran på rättslig väg upphör (prekluderas) genom att en borgenär, trots särskild kallelse, inte hört av sig före angiven dag.[2]