Rikard II | |
---|---|
![]() | |
Målning av Rikard från mitten av 1390-talet | |
Regeringstid | 21 juni 1377–30 september 1399 |
Kröning | 16 juli 1377 i Westminster Abbey |
Företrädare | Edvard III |
Efterträdare | Henrik IV |
Regeringstid | 21 juni 1377–30 september 1399 |
Företrädare | Edvard III |
Efterträdare | Henrik Bolingbroke |
Gemål | Anna av Böhmen Isabella av Valois |
Ätt | Huset Plantagenet |
Far | Edvard III:s son Edvard |
Mor | Johanna av Kent |
Född | 6 januari 1367 Bourdeaux, Frankrike |
Namnteckning | ![]() |
Död | 14 februari 1400 (33 år) Pontefract Castle, West Yorkshire (troligen av svält) |
Begravd | Westminster Abbey |
![]() |
Rikard II (engelska: Richard II), född 6 januari 1367 i Bordeaux i Frankrike, död 14 februari 1400 på slottet Pontefract Castle i Yorkshire. Rikard II blev 33 år gammal. Han var den åttonde kungen av England. Rikards regeringstid startade 21 juni 1377 och avslutades 30 september 1399, som motsvarar 22 år. Han kröntes till kung 16 juli 1377 i Westminster Abbey. Han var son till Svarte prinsen och sonson till Edvard III av England.
Rikard blev arvinge till Englands tron när hans far Edvard, den svarte prinsen dog hastigt på grund av dålig hälsa 1376. Följande år dog hans farfar Edvard III och därmed blev Rikard kung redan vid tio års ålder. Bondeupproret 1381 var hans första prövning, och hans framgångsrika förhandlingar med rebellernas ledare lugnade oroligheterna och var löftesrikt inför framtiden. När han uppnått myndig ålder visade han sig dock vara en svag, vacklande och samtidigt tyrannisk kung, en så kallad diktatorisk och brutal kung.
Den 20 januari[1] 1382 gifte han sig med Anna av Böhmen i St. Stephen's Kapell i Westminster Abbey.[2] Hon var dotter till kejsar Karl IV av Böhmen. Rikard sägs ha varit fäst vid henne, men de fick inga barn och hon dog 3 juni 1394. Anna dog i Sheen Palace.[3] Han gifte sig två år senare med prinsessan Isabella av Valois som var 6 år gammal. Han tog hand om henne och behandlade henne med omtanke.[4] De gifte sig 1396. Hon var dotter till den franske kungen Karl VI, men även detta äktenskap blev barnlöst.
Han avsattes 1399 av sin kusin, Henrik Bolingbroke som senare fick namnet Henrik IV. Senare detta året placerades Rikard i Pontefract Castle och dog året därpå, 14 februari 1400. Han var i fångenskap och på grund av detta så dog han förmodligen av svält.[5]
Han begravdes i King's Langley Church i Hertfordshire, men hans kropp flyttades till Westminster Abbey 1413[6]. Hans kista var emellertid dåligt byggd, och det var lätt för respektlösa besökare att nå in i kistan via flera öppningar och störa innehållet. Det sägs att en skolpojke tog med sig hans käkben.
Gift: