Roaming (från engelskan att vandra) innebär inom mobiltelefoni att en användare kopplas, oftast automatiskt, från en teleoperatörs nät till en annans. Begreppet ska inte förväxlas med hand-off/hand-over, som används då mobiltelefonsystemet kopplar över från en radiobasstation (radiomast) till en annan, utan avbrott av pågående samtal.
Nationell roaming kan användas om radiotäckning saknas hos den ordinarie operatören men det finns radiotäckning från en annan operatör.
I dagligt tal menas vanligen internationell roaming. Då mobiltelefonabonnenten lämnar sitt hemland och radiotäckningen från dess ordinarie teleoperatör upphör, växlar telefonen över till en teleoperatör i det besökta landet. Det kan ske helt automatiskt utan att abonnenten märker det, eller kräva en bekräftelse av användaren, beroende på hur mobiltelefonen är inställd. Mobilteleoperatörer sluter roamingavtal sinsemellan för att tillhandahålla denna funktion, så att operatören kan debitera samtalet på den ordinarie teleräkningen, och ingen utländsk räkning behöver skickas till slutkund/mobiltelefonägaren. I avtalet regleras bl.a. vilken ersättning som operatörerna tar ut av varandra för att låta en annan operatörs abonnenter använda mobiltelefonen i det egna nätet. Operatörernas samarbetsorganisation för bland annat roaming kallas GSM Association.
När man använder mobiltelefonen utanför egna landet gäller andra priser och villkor än om mobiltelefonen används i sitt hemland. Exempelvis får en abonnent som befinner sig utomlands, utöver de samtal abonnenten ringer själv, betala för samtal där denne blir uppringd av någon annan. När abonnenten ringer för att lyssna av meddelanden i sin röstbrevlåda från utlandet debiteras detta som ett samtal till hemlandet.