Slaget vid Hunneberg | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Del av Gyldenløvefejden | |||||||
| |||||||
Stridande | |||||||
![]() |
![]() | ||||||
Befälhavare och ledare | |||||||
![]() |
![]() | ||||||
Styrka | |||||||
400 ryttare 100 skyttar 5 000 beväpnade bönder |
200 ryttare 500 infanterister 2 kanoner Totalt 700–800 man | ||||||
Förluster | |||||||
Oklart – stora | Oklart – små |
|
Slaget vid Hunneberg ägde rum mellan en svensk ryttarskvadron med hjälp av bönder och en mindre dansk-norsk stridgrupp, där stark aggression gav segern framför seg motståndskraft. Under den rena kavallerisammandrabbningen gjorde bönderna mer skada än nytta.
Erövringen av Vänersborg vid slaget vid Vänersborg innebar att förbindelsen från Västergötland och Dalsland till Värmland var bruten, dessutom var hamnen viktig för resten av Sverige och försvaret av Göteborg. Återerövringen av Vänersborg blev därför ett viktigt mål för svenskarna under sensommaren 1676. Sydöst om staden, på östsidan av Göta älv låg Hunneberg, som traditionellt använts som tillflyktsort och försvarsområde för traktens bönder under krigstid.
Den danske fältherren Ulrik Frederik Gyldenløve hade byggt en bro över Göta älv vid gården Utby utanför Hjärtum, som vid denna tid var norskt territorium, och skickade patruller in i Västergötland på plundrings- och spejaruppdrag i början av juli 1676. Snart kom det rapporter om att svenska styrkor var på väg mot Hunneberg och om en stark svensk försvarsposition med bas för stora styrkor kunde etableras där skulle Vänersborg kunna angripas av svenskarna. Den planerade framstöten mot Göteborg kunde då vara i fara och Gyldenløve beordrade därför generalmajor Hans Løvenhjelm att förhindra detta.
Løvenhjelm, med 700 man, gick över bron vid Utby och fortsatte mot nordöst. Han stötte först på motstånd av en avdelning svenska bondesoldater som besegrades efter en kort strid. Efter att ha säkrat platsen, som låg viktigt till på vägen mot Hunneberg med 200 man, skickade han spaningspatruller som meddelade att den svenska huvudstyrkan var under trettio kilometer från Hunneberg längre österut.
Løvenhjelm beslutade sig då för att gå till angrepp innan svenskarna kom i säkerhet på Hunneberg