VHS (Video Home System) är ett format för videobandspelare med kassettband som media vilket lanserades i september 1976 av JVC. VHS blev det totalt dominerande systemet på konsumentmarknaden, där den under det så kallade "videokriget" under 1980-talet konkurrerade ut de alternativa Betamax- och Video 2000-systemen. Under en stor del av 1990-talet var VHS standard för hemmavideo. När DVD först kom ut 1996 började VHS långsamt gå tillbaka till förmån för DVD.[1]
I juni 2016 tillverkade det japanska företaget Funai världens allra sista VHS-spelare.[2]
Den 15 juni 2003 innebar första gången som DVD blev mer populärt än VHS i USA, vad gällde statistiksiffror för videouthyrningen. [3][4] DVD har snabbt ersatt VHS.
Kring 2005 hade de flesta större filmbolagen i USA slutat släppa nya filmtitlar till VHS. Många större detaljhandlare har också slutat sälja eller hyra ut filmer på VHS, även om inspelade VHS-kassetter fortfarande är populära bland samlare, främst på grund av utbudet med tusentals titlar som ännu inte släppts på DVD och andra nyare format. Den 31 oktober 2008 skickade den sista större amerikanska leverantören av förinspelade VHS-band, Distribution Video Audio Inc. från Palm Harbor, Florida, sin sista leverans.[5]
Speltid, bild och ljudkvalitet förbättrades för VHS-systemet gradvis, med införande av Dolby brusreducering för ljudet på tidiga modeller, senare även hifiljud samt nicamstereo. Speltiden förbättrades med införandet först av Long Play (LP) som ger dubbelt så lång speltid till priset av en något sämre bildkvalitet och senare av så kallade Extended Play (EP, ibland XP, "utökad speltid") som tillåter trefaldig speltid på standardkassetter.