Valdemar | |
---|---|
![]() | |
Samtida bildstod av kung Valdemar i Skara domkyrka av okänd skulptör | |
Nyköpingshus i Södermanland, där Valdemar ofta bodde som kung, och där han från 1288 fram till sin död var han fängslad i 14 år tills han avled år 1302. | |
Regeringstid | Våren 1250–22 juli 1275 |
Kröning | 1251 i Linköpings domkyrka |
Företrädare | Erik Eriksson |
Efterträdare | Magnus Ladulås |
Gemål | Sofia Eriksdotter av Danmark |
Barn | Erik Ingeborg Erik Marina Rikissa Katarina Margareta En son med Sofias syster Jutta |
Ätt | Bjälboätten |
Far | Birger Magnusson |
Mor | Ingeborg Eriksdotter |
Född | Omkring 1238 eller 1239 |
Religion | Romersk-katolska kyrkan |
Död | 26 december 1302 Nyköpingshus i Nyköping |
Begravd | Möjligen Riddarholmskyrkan i Stockholm |
![]() | |
Kung Valdemars vapen (1252) |
Folkungatiden Sveriges historia 1250-1389 |
---|
Föregås av Förhistorien Valdemar Birgersson 1250-1275 Magnus Ladulås 1275–1290 Birger Magnusson 1290–1318 Magnus Eriksson 1319-1364 Albrekt av Mecklenburg 1364–1389
|
Valdemar Birgersson, född omkring 1238 eller 1239, död 26 december 1302 på Nyköpingshus, var kung av Sverige 1250–1275, son till Birger jarl och Ingeborg Eriksdotter av Sverige och gift 1260 med Sofia Eriksdotter av Danmark.
Från och med Valdemars regering upphöjdes en väletablerad svensk högreståndssläkt från Bjälbo till svensk kungaätt genom ingiftet i den Erikska ätten vilken utslocknade med Valdemars morbror kung Erik.