Den här artikeln har källor, men den behöver fler fotnoter för att kunna verifieras. (2014-09) Hjälp gärna Wikipedia med att lägga till fotnoter om du kan, eller diskutera saken på diskussionssidan. Material som inte verifieras kan tas bort. |
Vincent van Gogh | |
![]() Självporträtt, ca 1888. | |
Födelsenamn | Vincent Willem van Gogh |
---|---|
Född | 30 mars 1853 Zundert, Noord-Brabant, Nederländerna |
Död | 29 juli 1890 (37 år) Auvers-sur-Oise, Val-d'Oise, Frankrike |
Begravningsplats | Auvers-sur-Oises kyrkogård kartor |
Nationalitet | Nederländsk |
Föräldrar | Theodorus van Gogh Anna Cornelia Carbentus |
Konstnärskap | |
Fält | Måleri, teckning |
Utbildning | Anton Mauve |
Rörelse | Expressionism |
Signatur | |
![]() | |
Redigera Wikidata (för vissa parametrar) |
Vincent Willem van Gogh, född 30 mars 1853 i Zundert i Noord-Brabant, död 29 juli 1890 i Auvers-sur-Oise i Val-d'Oise, var en nederländsk målare, tecknare och grafiker. Han tillhör den moderna konstens och expressionismens främsta föregångare.
van Gogh var en postimpressionistisk målare som hör till de mest berömda och inflytelserika personerna i den västerländska konstens historia. Under loppet av föga mer än ett decennium skapade han ungefär 2100 konstverk, inklusive 860 oljemålningar, de flesta under sina sista två levnadsår. Konstverken är bland annat landskap, stilleben, porträtt och självporträtt och de karaktäriseras av djärva, symboliska färger och dramatiska, impulsiva och uttrycksfulla penseldrag som bidrog till grundandet av den moderna konsten. Efter år av fattigdom och mental sjukdom begick han självmord vid en ålder av 37 år.
van Gogh var prästson och tecknade redan som barn och var allvarlig, tyst och tankfull. Som ung man arbetade han som konsthandlare, ofta på resande fot, men han blev deprimerad efter att han förflyttats till London. Han vände sig till religionen och tillbringade en tid som missionär i södra Belgien. Senare drev han omkring med dålig hälsa och i ensamhet. Han började måla år 1881 efter att ha flyttat tillbaka till sina föräldrar. Hans yngre bror Theo understödde honom finansiellt och de två upprätthöll en lång korrespondens.
van Goghs tidiga arbeten, mest stilleben, genremåleri och återgivning av jordbruksarbetare, uppvisar mycket få tecken på livliga färger som karaktäriserar hans senare arbeten. År 1886 flyttade han till Paris, där han träffade personer som hörde till avantgardet, bland andra Émile Bernard och Paul Gauguin, som reagerade mot impressionismens känslighet. Allteftersom hans arbete utvecklades skapade han ett nytt sätt att ta sig an stilleben och landskap. Hans målningar blev mer skarpa i färgen. Hans stil realiserades till fullo under en kreativ och fruktbar period i Arles i södra Frankrike 1888. Under denna period breddade han sitt register av motiv till att inkludera olivträd, cypresser, vetefält och solrosor.
van Gogh led av psykotiska episoder och vanföreställningar och trots att han oroade sig för sin mentala stabilitet, misskötte han ofta sin hälsa genom att inte äta ordentligt och genom att dricka mycket alkohol. Hans vänskap med Gauguin avslutades efter att han hade hotat fransmannen med ett rakblad och i ett vredesutbrott hade skurit av en bit av sitt eget vänstra öra. Han blev intagen på mentalsjukhuset i Saint-Rémy-de-Provence vilket ledde till en av de mer produktiva perioderna i hans liv. När han skrev ut sig själv därifrån flyttade han till Auvers-sur-Oise strax utanför Paris och kom där under vård av homeopaten och konstnären Paul Gachet. Den 27 juli 1890 sköt van Gogh sig själv i bröstet med en revolver. Skadorna från detta skott gjorde att han dog två dagar senare.
Han sålde endast några få målningar under sin livstid;[1][2] berömmelsen kom först efter hans död. van Gogh lever i allmänhetens föreställningsvärld och är urtypen för det missförstådda geniet, konstnären i vilken galenskapen och kreativiteten sammanstrålar. Hans ryktbarhet började växa i det tidiga 1900-talet, när inslag i hans målnings-stil anammades av Fauves och tyska expressionister. Han uppnådde vida spridd framgång hos kritiker och allmänhet och kommersiellt under de följande decennierna och är ihågkommen som en viktig men tragisk målare, vars problematiska personlighet personifierade det romantiska idealet av den plågade konstnären.