Wardenclyffetornet (1901–1917), även känt som Teslas torn, var ett tidigt försök till radiosändarstation.
Tornet fick sitt namn efter James S. Warden, en advokat och bankir från västra USA, som hade köpt mark i Shoreham i Suffolk County på Long Island, knappt 100 km från Manhattan i New York. Där skapade han ett utflyktsmål som kallades "Wardenclyffe-On-Sound". Warden hade nämligen visionen, att om man där byggde ett Teslas "World System", skulle det göra att en "radions huvudstad" uppstod. Han erbjöd Tesla ett område bestående av 81 hektar nära en järnväg för att bygga ett teletorn för trådlös överföring jämte en laboratorieanläggning intill.
Nikola Tesla skissade ett torn, och ansåg att man med detta skulle kunna sända telegram, telefonsamtal och t.o.m. bilder tvärs över Atlanten till England och till fartyg. Detta byggde på hans teorier om att hela jordklotet skulle vara en del i överföringen.[1]
Tesla tänkte sig att senare skala upp det hela för att kunna överföra kraft trådlöst, och därmed kommersiellt kunna konkurrera med Guglielmo Marconi och dennes radiotelegrafsystem.
Den största finansiären var J.P. Morgan, men denne drog sig så småningom ur med motiveringen att det inte fanns någon kortsiktig vinst att göra.[2][3] När Tesla inte lyckades skaffa medel på annat sätt, blev det ekonomiska problem, och bygget avbröts därför 1906. Anläggningen kunde därmed aldrig sättas i drift.
Som ett försök att sanera Teslas skulder revs tornet 1917 för att säljas som skrot, och egendomen togs i beslag 1922.
Under 50 år användes sedan marken av industri för tillverkning av fotografiprodukter. Åtskilliga nya byggnader uppfördes. Den ursprungliga tomtens 81 hektar hade därvid krympt till 6,5 hektar, men den 29 × 29 meter stora tegelbyggnaden, ritad av Stanford White, fanns fortfarande kvar. Under 1980- och 2000-talen sanerades området från farligt avfall och området såldes för nya ändamål.
Efter en kampanj för att bevara Teslaminnen lyckades man 2013 köpa ett område med avsikten att där skapa ett Nikola Tesla-museum.