Kaljaasi on purjealuksesta takiloinnin perusteella käytetty nimitys, joka on alun perin tarkoittanut kaleeria. Perämeren rannikolla kaljaasityyppisistä aluksista on käytetty nimitystä jähti.
Suomessa kaljaasi tarkoitti pohjoiseurooppalaista alustyyppiä, joka oli Suomen merialueilla yleinen näky. Itämeren liikenteessä käytettiin 1700-luvulla kaljaaseja, joiden kantokyky oli 30–40 lästiä.
Kaljaasitakila muodostuu kahdesta tai kolmesta mastosta, joissa jokaisessa on kahveli- ja latvapurjeet, sekä näiden lisäksi vielä kokkapurjeita kahdesta kolmeen kappaletta. Runkoratkaisuiltaan kaljaasit oli suunniteltu rahdin kuljettamiseen, ja ruumatila oli lähes koko rungon pituinen. Ruorihytti ja messi sijaitsivat yleensä perässä ja varasto- ja miehistötilat keulassa.