William Henry Fox Talbot, John Moffat'n kuvaamana vuonna 1864
Kalotypia [ 1] eli talbotypia [ 2] on varhainen valokuvausmenetelmä , jonka William Henry Fox Talbot julkisti vuonna 1841[ 3] ja joka perustui hopeajodidilla päällystettyyn paperiin.[ 4] Se oli ensimmäinen yleisesti käytetty tullut valokuvausmenetelmä, jossa kuvattavasta kohteesta saatiin ensin negatiivikuva , josta sitten voitiin valmistaa kuinka monta positiivista kuvaa tahansa.[ 5]
Termi kalotypia (engl. calotype ) johtuu kreikankielisistä sanoista καλός (kalos), "kaunis", and τύπος (typos), "tyyppi".[ 1]
Thomas Duncan noin vuonna 1844 Hillin ja Adamsonin kuvaamana. Kalotypiavedos, koko 19.60 x 14.50 cm; National Gallery of Scotlandin kokoelmista.
Suolapaperikalotypiakuva skotlantilaisesta aristokraatti ja amatöörigolfaaja James Ogilvie Fairliestä noin vuosilta 1846–1849
↑ a b Annukka Aikio (toim.): ”Kalotypia”, Uusi sivistyssanakirja , s. 310. lähde termin suomenkieliselle muodolle. Otava, 1975. ISBN 951-1-00944-5 .
↑ ”Talbot, Henry Fox”, Factum, 7. osa (sm–vahi) , s. 203. Weilin & Göös, 2005. ISBN 951-35-6681-1 .
↑ Daguerreotypes - Time Line of the Daguerreian Era – Prints & Photographs Online Catalog (Library of Congress) Loc.gov. Viitattu 2.2.2018.
↑ Laura A. Hutchins, Robert S. May: ”The Preservation of Friction Ridges”, The Fingerprint: Sourcebook , s. 8–4. NIJ ja International Association for Identification, 2001. Teoksen verkkoversio .
↑ Impressed by Light: British Photographs from Paper Negatives, 1840–1860 New York Metropolitan Museum. Viitattu 3.2.2018.