BTR-152 | |
---|---|
Typ vozidla | obrněný transportér |
Země původu | ![]() |
Historie | |
Výrobce | ZIS (do r. 1956)[1] ZIL (1956 až 1962)[1] |
Návrh | listopad 1946 – 1949[1] |
Období výroby | 1950–1959 |
Vyrobeno kusů | okolo 15 000 |
Ve službě | 24. března 1950 – dosud |
Základní charakteristika | |
Posádka | 2 + 18 |
Délka | 6,55 m |
Šířka | 2,32 m |
Výška | 2,04 m |
Hmotnost | 9,9 t |
Pancéřování a výzbroj | |
Pancéřování | do 15 mm |
Hlavní zbraň | 1× kulomet SGMB ráže 7,62 mm nebo DŠK ráže 12,7 mm |
Sekundární zbraně | 2 kulomety SGMB ráže 7,62 mm, zařízení na odpalování PTŘS |
Pohon a pohyb | |
Motor | ZIL-123 |
Síla motoru | 82 kW |
Max. rychlost | 75 km/h |
Poměr výkon/hmotnost | 11,1 hp/tunu (8,3 kW/tunu) |
Dojezd | 650 km |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
BTR-152 je sovětský kolový obrněný transportér s pohonem 6×6. Jeho vývoj začal nedlouho po ukončení druhé světové války v roce 1946 a sériově se vyráběl v letech 1950–1962.
BTR-152 byly k dispozici v několika verzích a vyráběny ve velkém množství jak pro sovětskou armádu, tak pro export. Podvozek byl použit z nákladního automobilu ZIL-151.[2] Pozdní modely používaly automobilové komponenty ze spolehlivějších vozů ZIL-157.[3] V letech 1950 až 1959 se objevily tři hlavní varianty BTR-152: základní obrněný transportér s kulometem ráže 7,62 mm nebo 12,7 mm, neozbrojené velitelské vozidlo s vyšší střechou a protiletadlová varianta vyzbrojená kulometem ZPU-2. BTR-152 mohly přepravovat jednotku pěchoty nebo specializované zbrojní týmy společně s jejich minomety a protitankovým zařízením. V sovětských službách byly využívány i jako dělostřelecké tahače.[4]