Jeltzale o també Jelkide és una paraula en llengua basca utilitzada per a referir-se als simpatitzants, membres i dirigents del Partit Nacionalista Basc (EAJ-PNV), el nom del qual en èuscar és Eusko Alderdi Jeltzalea, d'aquí que les sigles oficials amb què es coneix l'organització siguin EAJ-PNV. L'expressió té el seu origen en "Jaungoikoa Eta Lagi Zarrak", el lema de partit que proposà Sabino Arana quan fundà el PNB l'any 1895.[1]
"Jeltzale" és un neologisme compost per l'acrònim JEL, que significa "Déu i les Velles Lleis"[2] (Jaungoikoa Eta Lagi Zarrak, que en èuscar normatiu actual és "Jaungoikoa Eta Lege Zaharrak") i el sufix -(t)zale, que significa "el que és amic, partidari o aficionat a quelcom". Així doncs, en un sentit literal es podria traduir jeltzale com a "conservador", o bé "tradicionalista". Si bé la traducció d'"Alderdi" i "Eusko" sí que es correspon amb els mots catalans "Partit" i "Basc" respectivament, no succeeix el mateix amb "Jeltzale(a)", que es tradueix de forma imprecisa com a "Nacionalista" quan, en basc, el mot que més s'acostaria a aquest significat seria abertzale.
La presència de Déu en el lema mostra la vocació confessional d'aquest grup polític, que ha evolucionat des de l'integrisme cristià del seu fundador a posicions pròximes a la democràcia cristiana europea. Les Lleis Velles a què fa referència el lema són els furs, sistema tradicional que regia les relacions entre els territoris forals bascos i la Corona.