Vomitoxin | |
![]() | |
Más nevek | dezoxinivalenol (DON) vomitoxin |
Kémiai azonosítók | |
---|---|
CAS-szám | 51481-10-8 |
PubChem | 40024 |
ChemSpider | 36584 |
Kémiai és fizikai tulajdonságok | |
Kémiai képlet | C15H20O6 |
Moláris tömeg | 296,32 g/mol |
Olvadáspont | 152 °C[1] |
Veszélyek | |
EU osztályozás | Mérgező (T)[2] |
R mondatok | R25[2] |
S mondatok | S36/37/39, S45[2] |
LD50 | 46 mg/kg (egér, szájon át)[1] |
Ha másként nem jelöljük, az adatok az anyag standardállapotára (100 kPa) és 25 °C-os hőmérsékletre vonatkoznak. |
A vomitoxin, más néven a dezoxinivalenol (DON) egy B típusú trichotecén, egy epoxi terpenoid. Ez a mikotoxin túlnyomó részt olyan gabonákban fordul elő, mint a búza, az árpa, a zab, a rozs és a kukorica. Rizsben, cirokban és tritikáléban ritkábban található meg. A vomitoxin jelenlétét leginkább a Fusarium graminearum (Gibberella zeae) és a Fusarium culmorum gombák jelenlétével kapcsolják össze. Mindkettő fontos, növényeket megtámadó patogén, melyek közül a fuzárium következtében kiég a búza felső része, a Gibberella esetében pedig elkezd rothadni a kukorica kalásza. Kimutatták, hogy közvetlen kapcsolat van a kalász fuzáriumos kiégése és a vomitoxin mért szintje között. A fuzáriumos kalászkiégést nagyban befolyásolja a virágzás időpontja és a záporok ideje. Ez sokkal jobban hat rá, mint a záporban leesett csapadék mennyisége. Mindezen felül a fuzárium és a vomitoxin jelenlétére nagyban hat a termesztett fajták fuzáriumra való fogékonysága, valamint hogy régebben milyen művelést alkalmaztak, a földművelési gyakorlat és a gombaölőszer alkalmazása.[3]
A Fusarium graminearum legjobban 25 Celsius-fokon és 0,88-os vízaktivitási szint fölött szaporodik el. A Fusarium culmorum legjobban 21 fokos környezetben 0,87-os vízaktivitás fölött fejti ki hatását. A két faj földrajzi elterjedését leginkább a hőmérséklet határozza meg. Az F. graminearum a szokásosabb fajta, s leginkább a melegebb égtájakon található meg. A vomitoxin mind az embereknél, mind pedig az állatoknál okozhat gombák által terjesztett mérgezést.
Más, gabonákban és a takarmányban előforduló trichotocén mikotoxinokkal összehasonlítva a vomitoxin enyhének mondható. A csökkent élelembevitel és az ezzel együtt járó teljesítménycsökkenés az egyetlen, a haszonállatoknál érzékelhető hatása a vomitoxinnak. A vomitoxinra ezt a válaszreakciót a szervezet a központi idegrendszeren keresztül adja. A vomitoxin a mikotoxinok trichotecén csoportjába tartozik, melynek tagjai erős fehérje gátló hatásúak. A fehérjeszintézis megakadása miatt az agy növeli a triptofán nevű aminosav felvételét, s ennek következtében fokozódik a szerotonin szintézise. Úgy gondolják, a DON és más trichotocén anyagok a megnövekedett szerotoninszinten keresztül felelősek az anorexia kialakulásáért. Az is szerepet játszhat a csökkent élelembevitelben, hogy a vomitoxin irritálja a táplálkozási és emésztő szervrendszert.